Tekstityksen versionumero: 1.2 Päiväys: 03.06.2009
Suomennos: DalSargamon, Flipside, Kenguru, Tomppa92, Platypus, -
DickJohnson, juzkaaz, masa_90 ja Meso
Oikoluku: Thermes
1600-luvulla, vihollisten saartamanakin -
Espanja hallitsi maailmaa.
Kuninkaana toimi Espanjan aurinkokuninkaana tunnettu Filip IV.
Kuninkaan maita hallitsi rautaisella otteella hänen suosikkinsa, herttua Olivares.
Flanderi, Amerikat, Filippiinit ja osa Italiasta sekä Pohjois-Afrikasta -
liitettiin Espanjaan, mukanaan valloitettu Portugali siirtomaineen.
Kuitenkin Flanderissa, pitkässä ja julmassa sodassa, -
käytäisiin ratkaisevat taistelut imperiumin kohtalosta.
Imperiumia puolusti ammattilaisarmeija, -
jonka ydin koostui pelätyistä Espanjan jalkaväkirykmentin veteraaneista.
Tämä on tarina yhdestä noista miehistä.
FLANDERI, TALVI 1622
Tänne!
Suojatkaa meitä, kreivi!
Perääntykää!
Pysykää lähelläni, kreivi. Pitäkää paidastani kiinni.
Kuole, katolilainen rakki!
Kirottua.
Lope.
Poikani, Diego...
Herra Diego Alatriste. Isäni toiveita kunnioittaen, -
joka kuoli kerettiläisten mailla, rauha hänen sielulleen, -
lähetän luoksenne veljeni Íñigon, jota en pysty elättämään.
Hän osaa laskea, lukea ja kirjoittaa. Hän on tottelevainen ja nopea oppimaan, -
- omapäinen ja vilkas mielikuvitukseltaan. MADRID, VUOSI MYÖHEMMIN
Kuten tiedätte, isäni halusi hänen opiskelevan yliopistossa.
Íñigo kuitenkin haluaa sotilaaksi.
Rukoilen, että yhdessä Jumalan kanssa voisitte sen estää.
Ana Balboa. Oñate, Guipuzcoa.
- Mikä kirjain tämä on? - M-kirjain.
Vaikutatte nyrpeältä, herra Francisco.
Kuinka muistelmanne etenee?
Arvaten Filip Suuri ja suosikkinsa Olivares ovat pyyhkineet sillä takamuksensa.
- Se olisi silti suuri kunnianosoitus. - Hänen kuninkaalliselle takamukselleen.
Se oli hyvää ja kallista paperia, eikä huonointa materiaaliani.
Puhutaan, että Olivares olisi alkanut arvostaa teitä.
Pitää paikkansa. Hänen luvallaan saan jopa asua Madridissa.
- Hän kaipaa runosäkeitänne. - Hitto soikoon, kapteeni!
Teidät on parempi pitää ystävänä kuin vihollisena.
- Niinhän kaikki sanovat. - Suokaa anteeksi, herra de Quevedo.
Pohdimme ystävineni kanssa, että ovatko nämä teidän säkeitänne?
"Tässä makaavi, mustassa haudassa, elottomana ja tuomittuna, -
joka sielunsa rahaa vastaan myi, -
vaan vielä kuoltuaan yhä vailla taitoa ja tyyliä."
Mieluummin "haudassa mustassa". Saisin siitä huomattavasti paremman.
- Eikö totta, Íñigo? - Epäilemättä, herra Francisco.
Onko Gongoran tilanne niin huono, että hänelle kirjoitetaan jo hautakirjoituksia?
Kuulemani mukaan herra Luis de Gongora voi hyvin.
Niin hyvin, että hän tuottaa yhä Espanjan parasta runoutta.
Turha tuhlata terästä tähän aikaan päivästä, herra Francisco.
Vielä näin vähäpätöiseen asiaan.
Hauskuus loppui.
Aisankantaja konstaapeli saapui.
Turpa kiinni, tai potkaisen ahterisi iankaikkiseen valtakuntaan!
Takaisin töihin.
Diego, minulla on töitä tarjolla.
Eräs henkilö tarvitsee apuasi.
Turvallinen urakka, ei tavallisesta poikkeavia riskejä.
- Hyvällä palkkiolla, joskin se on jaettava. - Kenen kanssa?
Seuratkaa.
Kaksi ulkomaalaista herrasmiestä -
saapuvat Madridiin hevosilla perjantai-iltana.
Maksuksi palveluistanne saatte yhteensä 60 escudoa duploneina.
- Onko sovittu? - Sopii minulle.
Tuosta puuttuu yhteensä kuusi kultarahaa.
Loput maksetaan, kun työ on tehty tyydyttävästi.
Kenen tyydytykseksi?
Poikani, minä olen isä Emilio Bocanegra.
Inkvisitioneuvoston johtaja.
Näiden kerettiläisten on kuoltava.
Armoa!
Armoa toverilleni!
- Anna hänen olla! - Vitsailetko sinä?
Mikään tässä ei täsmää.
He eivät ole tavallisia kerettiläisiä.
Voimme tappaa heidät toisena päivänä.
Tapaamme uudelleen.
Diego, olet melkoisessa sotkussa.
Voin kuvitella.
Uutiset leviävät nopeasti, ja koko Madrid puhuu tästä.
Nyt asiaan.
- Kuka on toimeksiantajasi? - Jotkut miehet.
Älä ärsytä minua, Diego. Ketkä?
Sen haluaisin tietää, Teidän Ylhäisyytenne. En nähnyt heidän kasvojaan.
Entä kumppanisi väijytyksessä? Etkö nähnyt hänenkään kasvojaan?
Kuten Teidän Ylhäisyytenne tietää, toimin aina yksin.
Diego, tämä ei ole Inkvisition kuulustelu.
Tämä on sinusta kiinni.
Sinun pääsi tässä on pelissä, ei minun.
Ihan uteliaisuudesta...
Tiedätkö, kenet miltei tapoit viime yönä?
- En, kreivi. Annan sanani siitä. - Uskon sinua.
Mikset tappanut heitä?
Minulla oli aavistus.
Äärimmäisen vakava asia tapahtui viime yönä.
Walesin prinssi ja Buckinghamin herttua -
saapuivat tunnistamattomina Madridiin.
He olivat tulossa tapaamaan Teidän Majesteettianne.
Heidät miltei tapettiin väijytyksessä.
Olen määrännyt tutkimuksen syyllisten löytämiseksi.
Tämä yllättävä vierailu velvoittaa tekemään päätöksen -
sisarenne prinsessa Marian ja Walesin prinssin mahdollisesta avioitumisesta.
Olen kutsunut valtioneuvoston -
ja pappiskomitean koolle lausumaan mielipiteensä.
Pisto! Anna mennä! Et ole hyvä tässä.
Anna mennä, pisto!
Mikä on, Íñigo? Katsot kuin olisit nähnyt aaveen.
En. Englantilaisen prinssin kerrottiin joutuneen väijytykseen.
Kerrottiinko tekijät?
Kuulemma varkaat.
Ihmisillä on liikaa mielikuvitusta.
Mene hakemaan viiniä.
Senkin raakalainen.
Auta minut ylös.
En pysty kävelemään.
- Kuinka pääsen kotiin? - Kannan sinut.
- Enkö ole painava? - Et.
- Mikä on nimesi? - Íñigo Balboa.
Kapteeni Diego Alatristen ottopoika.
Pidän sotilaista. Nimeni on Angélica.
- Muistatko? - Totta kai muistan.
Toivottavasti. Voit laskea minut alas nyt.
Toivottavasti tiedät, mitä teet.
Tiedän, älä huolehdi.
Lähetä nuo miehet pois.
Älä tapa Latristea vai Batristea, mikä hänen nimensä olikaan, vielä.
- Mutta, arvon neiti... - Minulla on suunnitelmia Íñigolle.
Se kapteeni saa katsoa hänen peräänsä, kunnes aika koittaa.
Sitten voit tappaa hänet.
Kyllä, kapteeni. Tämä on komediaa.
Olivaresin lahja kuningattarelle ja herra Rafael tuottaa sen.
- Suuri kunnia. - Maksetaanko teille, -
vai onko tämä jälleen etumaksu tulevista palveluksista?
En tiedä mitään palveluksista. Tänään on eilinen, huominen on edessäpäin.
Lahjaksi Olivares on luvannut 500 realia.
Komedia. Ei erikoisalaanne.
- Kuinka kehtaatte? - Ei, kapteeni on oikeassa.
Jos kerran Cervanteskin kokeili, miksen minäkin?
Herra Francisco. Vaimoni, loistava näyttelijätär Maria de Castro.
- Ja kapteeni... - Alatriste.
Tunnemme Diegon kanssa toisemme.
Mitä ajattelet?
Minun pitäisi pysyä erossa toisten vaimoista.
Ellei hän ole Espanjan halutuin nainen.
En ole nähnyt tätä ennen.
- Siitä on pitkä aika. - Melkein kolme vuotta.
- Kaipasin sinua. - Et Italiassa.
Se päättyi huonolla tavalla. Hän meni toisen kanssa naimisiin.
Kuulin siitä.
Olet muuttunut, Diego.
Ehkä olen tulossa vanhaksi.
Tai luonasi asuva poika on muuttanut sinua.
Tiedät, että haluan tietää kaiken.
Hän on Flanderissa kuolleen ystäväni poika.
- Lupasin katsoa hänen peräänsä. - Ja?
Pelkään möhliväni sen.
Kaikenlaista tapahtuu lapsena.
Suoriudut siitä. Olet hyvä mies.
En ole siitä aivan varma.
Et ole paljoa tekemisissä ihmisten kanssa.
Maria, on aika! Valmistaudu!
Älä huolehdi, jatka vain.
Hän on järkevä mies. Tienaan hänelle paljon rahaa.
- Onko se kannattavaa? - Olen käytännöllinen.
Minun pitää ajatella tulevaisuutta.
Paskat tulevaisuudesta.
Tulevaisuudessa olemme kaikki kuolleita.
Diego Alatriste, pidätämme teidät Inkvisition nimeen.
Ottakaa hänen aseensa.
Tarkastakaa, ettei hänellä ole piilotettuja aseita.
Tarkastettu.
Hän on aseeton.
Polvistu.
Poikani, olette petturi ja kelvoton.
Häikäilemättömyydellänne olette auttanut Jumalan ja Espanjan vihollisia.
Koette tuomionne helvetissä pahimmalla kidutuksella, -
mutta ensiksi maksatte maan päällä maallisella lihallanne.
Olette nähnyt ja kuullut liikaa.
Olette harhautunut liian kauaksi. Elämällänne ei ole enää mitään arvoa.
Olette eloton ruumis, -
joka vain kohtalon ivasta pysyy pystyssä.
Voitte mennä.
Olenko vapaa?
Juuri tällä hetkellä. Jumalan viha tietää, mistä teidät löytää.
Pankaa se kapistus pois. Siitä ei ole hyötyä teille.
En tullut tappamaan, vaan pelastamaan teidät muilta.
- En tiennyt, että pelkäätte lampaita. - Vain jos ne tulevat ilman paimenta.
Ottakaa tämä kaiken varalta.
Outoja paimenia.
Ei oudompia kuin te.
Asenteenne tekee minut surulliseksi, tosin taidatte olla oikeassa.
Te espanjalaiset olette niin turhamaisia ja röyhkeitä.
Teiltä puuttuu hienovaraisuus.
Ehkäpä juuri sen takia hallitsette maailmaa, -
tällä hetkellä.
Tapaamme vielä uudelleen.
- Toivon niin. - Pidän teistä, kapteeni.
Sen takia odotan taistelua kanssanne.
- Milloin vain, herra... - Malatesta.
Gualterio Malatesta, Palermosta.
Voisitteko antaa sen takaisin?
Miltei unohdin.
Jotta muistaisitte minut.
- Niin? - Se oli isä Emilio Bocanegranin ajatus.
Kuninkaan sihteeri palkkasi salamurhaajat.
Vai niin.
- Mitä vielä? - Toinen oli Flanderin veteraani, -
jota suojelee kreivi...
Voitte mennä.
Tämä yhdistää meidät ikuisesti. Pysymme ikuisesti yhdessä.
Kuolen puolestasi.
Ehkä jonakin päivänä.
Íñigo. Sinun pitää olla varovainen.
Naisen kauneus katoaa yleensä miehen nyrkkiin.
- Se on elämän laki. - En tunne sinua.
Tulet tuntemaan.
Tarvitsen sinulta palvelusta.
Huolehdi kapteenista, tarvitsen häntä elävänä.
Minun pitäisi tappaa sinut nyt, kun olet vielä poikanen.
Pidätkö siitä? Ostin sen sevillalaiselta taiteilijalta, joka maalaa kuninkaalle.
Hän sanoi maalaavansa vain muotokuvia, -
mutta luulen hänen olevan lahjakkaampi.
Käydään asiaan. Eräs tärkeä henkilö haluaa nähdä teidät.
- Onko asia vakava? - Voi olla.
- Olen todennäköisesti ollut pahemmassakin paikassa. - Ei. Ette ole.
Tästä ette selviä miekkailemalla.
Se on herttua Olivares. Olkaa hänelle rehellisempi kuin minulle.
- Yritän. - Kyllä olette.
Vesi oli kuolemankylmää, Ylhäisyytenne.
Mutta ette tärissyt.
Tärisin sisältä kuten kuka tahansa.
Minä en ole kuka tahansa. Olen espanjalainen aatelinen.
- Taistelussa olemme kaikki tasavertaisia. - Olette väärässä.
Emme edes taistelussa.
Se ei ole Jumalan tahto. Teidän pitäisi tietää.
Ostakaa uudet kengät, jos menette katsomaan Olivaresia.
No...
Olen viettänyt liikaa aikaa kanssanne. Minulla on tehtävää.
Älkääkä unohtako niitä kenkiä.
Jos teillä ei ole rahaa, pyytäkää hovimestariltani.
Kiitos.
- Oletan kapteenin olevan lempinimenne. - Kyllä, Ylhäisyytenne.
Palvelitte Napolissa ja Flanderissa, -
Levantessa turkkilaisia vastaan -
ja Pohjois-Afrikan rannikolla.
- Pitkä elämä sotilaaksi. - 16-vuotiaasta lähtien, Ylhäisyytenne.
Onko totta, että pelastitte erään tietyn englantilaisen, -
kun toverinne yritti tappaa hänet?
Anteeksi, Ylhäisyytenne. En muista.
Olisi hyvä, jos muistaisitte.
- Esimerkiksi palkkaajanne. - Pahoin pelkään, etten muista.
- Minulla on huono muisti. - Ymmärrän.
Pyytäkää herra Luis de Alquezar sisään.
Näyttää siltä, että pari päivää sitten -
oli juoniteltu englantilaisia herrasmiehiä vastaan.
Majesteetin sihteerinä ja hovin byrokratiaan perehtyneenä -
olette ehkä kuullut jotakin.
Pelkään, etten voi olla suureksi avuksi.
Teidän täytyy olla.
- Ehkäpä kirkko... - Kirkko on laaja.
- Tarkoitatteko isä Bocanegraa? - Ylhäisyytenne...
Olette oikeassa. Isä on hurskas mies.
Kuten kaikki tiedämme.
Kertokaa, -
ovatko kenkänne köyhyyden merkki vai kertovatko ne ylimielisyydestänne?
Molempia, Ylhäisyytenne.
Kuten näette, -
herra Alatriste on sekä köyhä että ylimielinen.
Mutta myös rohkea, hienotunteinen -
ja luotettava.
Sääli, jos hänelle sattuu jotain.
En toivo sitä. Olette varmastikin samaa mieltä.
Tietenkin, Ylhäisyytenne. Mutta tuollaisella elämällä, -
herra Batriste, tai mikä hänen nimensä onkaan, -
altistuu varmasti useille vaaroille.
- Kukaan ei pysty kantamaan vastuuta. - Luonnollisesti.
Säästääkseni teidät vaivalta, olen päättänyt, -
että palvelette kuningastanne -
Itä-Intiassa.
Kaltaisianne miehiä tarvitaan siellä.
Voitte aloittaa matkavalmistelut.
Mitä teihin tulee, entinen kenraalinne Ambrosio Spinola -
haluaisi voittaa enemmän taisteluita Flanderissa.
Olisi hienotunteista teiltä kuolla siellä.
Pidän tuon mielessä, Ylhäisyytenne.
Tulkaa mukaani. Neljän vuoden ajan -
olen opetellut tätä karttaa joka yö.
Osaan jokaisen sataman, kanaalin, suiston ja linnoituksen.
Flanderi riistää yöuneni.
En ole silti koskaan käynyt siellä.
Se on maailman ääri, Ylhäisyytenne.
Kun Herra loi Flanderin, Hän valaisi sen mustalla auringolla.
Kerettiläisauringolla, -
joka ei lämmitä, eikä kuivaa ytimiin painuvaa sadetta.
Se on outo maa, -
jonka asukkaat pelkäävät ja halveksivat meitä.
He eivät anna meille ikinä rauhaa.
Se vie muutakin kuin yöunet.
Flanderi on itse helvetti.
Ilman Flanderia ei ole mitään, kapteeni.
Tarvitsemme tuon helvetin.
BREDA, 1625 ESPANJALAISTEN PIIRITTÄMÄNÄ VUODEN AJAN
He ovat lähellä, piru vieköön! He räjäyttävät munamme miinoillansa.
Pysy alhaalla!
Huoranpenikat!
- Löysitkö munia? - Löysin.
- Montako? - Kaksi.
Viiniä.
Senkin kömpelys, anna se minulle.
Sait kuulemma kirjeen Itä-Intiasta.
Aivan.
Kuka sinulle kirjoitti, jos saan tiedustella?
Angélica de Alquézar.
Alquézar...
Se nimi tuo meille huonoa onnea.
- Sain hänet melkein. - Anna se leipä minulle.
- Saitko hänet vai et? - En tällä kerralla, -
mutta välillä hän nostaa päänsä näkyville. Seuraavalla kerralla olen valmis.
Paskat!
Portugalilainen, yritä houkutella hänet esiin.
Hollantilainen!
Et taatusti osu minuun!
- Tapoitko hänet? - Yksi paskiainen vähemmän.
Jälleen eräs hollantilainen kuoli kuolemansynnin tähden.
- Samoin sinä, kun he tappavat sinut. - Mitä sanoit?
Et voi pettää minua, vaikka tekisit kuinka monta ristinmerkkiä tahansa.
Te kaikki portugalilaiset olette puoliksi juutalaisia.
Haluatko kuolla?
Kapteeni!
Tuon käskyjä.
Ehkä näillä herrasmiehillä on jotain sanottavaa.
- Kenelläkään ei ole mitään sanottavaa. - Minulla on.
Sanottavanani on kolme asiaa -
kapteeni Bragadolle.
Yksi: taistelen ketä tahansa vastaan.
Turkkilaisia, hollantilaisia ja heidän auttajiaan vastaan.
- Entä kaksi muuta asiaa? - Kaksi: emme ole saaneet kunnon vaatetusta.
- Kuljemme rääsyissä! - Nähtävästi.
Entä kolmas asia?
Kolmas on kaikkein tärkein.
Pysy paikoillasi.
Kolme: nämä herrasmiehet -
eivät ole saaneet palkkaa viiteen kuukauteen. Viiteen kuukauteen!
Kukaan ei ole saanut palkkaa.
Ette te enkä minä. Ei sotamarsalkka eikä kenraali Spinola.
Luulin puhuneeni espanjalaisten, en saksalaisten kanssa.
Vain muiden valtioiden sotilaat pyytävät palkkansa etukäteen.
- Kuinka käskyt kuuluvat? - Teidän on määrä mennä tunneleihin.
Voi helvetti!
Rikkiä!
- Copons puuttuu. - Sebastián!
Yksi riittää. Diego!
Breda on antautunut.
Sylje rikki ulos!
Breda on antautunut.
Saatiinko sotasaalista?
Ei.
MADRID KYMMENEN VUOTTA MYÖHEMMIN
Teidän Ylhäisyytenne.
Nimeni on Íñigo Balboa. Kutsuitte minua.
Kapteeni Alatristelle. Kiireellinen.
CALETAN SATAMA, CADIZ FLANDERIN VETERAANIEN MAIHINNOUSU
Liikettä!
Äiti, mitä teet täällä?
Poikani, minulla on huonoja uutisia.
Huonoja uutisia!
Kuka se siinä?
- Luulin sinun olevan Madridissa. - Minulla on kirje palatsista.
- Työasioitako? - Eiköhän.
Tiedät, mistä meidät löytää, jos tarvitset meitä, Diego.
- Etkö avaa sitä? - Miksi? Meitä tarvitaan aina samasta syystä.
- Kuinka voit? - Huonosti.
Näytät voivan hyvin. Kuinka asioiden laita on hovissa?
- En voi valittaa. Kuinka matka meni? - Rauhattomasti.
Törmäsimme hollantilaisten laivastoon.
- Tiedät, etten pidä meritaistelusta. - Niin tiedän.
Kerro, mitä Madridissa on tapahtunut poissa ollessani.
- Joudumme sotaan Ranskaa vastaan. - Niin sanotaan.
Herra Francisco on nainut lesken.
- Kilin pallit! - Velazquez sai valmiiksi maalauksensa Bredan antautumisesta.
- Oletko nähnyt sen? - Hän vaihtoi peitsien liput -
ja pehmensi hieman tunnelmaa.
Se on kuitenkin loistava maalaus. Rakastat sitä.
Varmaankin.
Onko mitään muuta?
Angélica de Alquézar -
on palannut Espanjaan.
Tappamista kyllä riittää.
- Minulla on vain kaksi kättä. - Neljä.
- Katsotaan nyt. - Miksi?
Sanoin, että katsotaan nyt.
- Mikä keikka se on? - Olen vain välittäjä.
Guadalmedina tietää tarkemmin. Kullasta ei kuitenkaan tule puutetta.
Toimeksiantaja on salainen, mutta käsky tuli korkealta.
Mikä kunnia! Kun tähän liittyy näin korkea-arvoisia henkilöitä, -
jonkun on täytynyt varastaa enemmän kuin pitäisi.
Olette ollut poissa liian kauan, kapteeni.
Joku varastaa aina enemmän kuin pitäisi.
Aivan.
Tavataan myöhemmin.
Tietysti.
Laivan nimi on Virgen de Regla.
Sen lastina on 2 000 harkkoa salakuljetettua kultaa.
Eikö tullilla ole mitään sanomista siihen?
Vaikutat naiivilta tänä iltana, Diego.
Lahjukset pitävät suut kiinni ja mielet avoimena.
Sama koskee myös korkea-arvoisia hovimiehiä.
Suunnitelma on, että ennen lastin purkamista Sevillassa, -
laiva pysähtyy merellä, ja kulta siirretään flaamilaiseen laivaan, -
Niklaasbergeniin.
Oletan, että kuninkaalle kuuluvan kullan vuoksi -
flaamilainen laiva täytyy vallata.
Pidän siitä, ettei asioita tarvitse selittää kahdesti.
Kun kulta on palautettu kuninkaalle, -
mihin se käytetään?
En ymmärrä.
Kysyn, Teidän Ylhäisyytenne, -
käytetäänkö kulta Buen Retiron palatsin rakentamiseen, -
vai niiden sotilaiden palkkoihin, jotka kuolevat Flanderissa, -
tai kuolevat vielä Ranskassa?
Juot liikaa, Alatriste.
Sanat maksavat vähän.
Mitä sanoit hänelle? Kuinka, Teodoro, -
miehet imartelevatkaan naisia?
Rakastuneena käärii tuhat valhetta totuuteen, -
- ehkä enemmänkin. - Aivan, mutta millä sanoilla?
Kuinka painostattekaan, neitoni.
"Nuo silmät", sanoin.
"Nuo ihanat ympyrät ovat valo, jonka omine silmineni näen.
Taivaallisen suusi korallit ja helmet."
- Taivaallisen? - Nuo ovat perusasioita rakastuneelle.
Makusi on kehno, Teodoro. Tuotit minulle pettymyksen.
Marcelan viat peittävät hänen hyvät puolensa alleen.
Hän ei ole puhdas mieleltään. En tahdo sinun -
lopettavan hänen rakastamistaan, vaikka voisinkin kertoa pari asiaa.
Ei puhuta enää hänen suloistaan tai niiden puutteesta.
Haluan sinun rakastavan ja naivan hänet.
Koska pidät itseäsi rakkauden tuntijana, neuvo minua, -
niin saat Marcelan.
Ystäväni on levoton rakastuttuaan alhaisen säädyn mieheen.
Olisi häpeällistä rakastaa häntä.
Vaikka nainen hylkäisi tunteensa, mustasukkaisuus kalvaisi häntä.
Ja mies, tietämättömänä naisen rakkaudesta, on ujo -
ja kohtelee häntä kunnioittaen.
Iltaa, poika. Olet kasvanut.
- Olet jo mies. - Luulin sinun kuolleen.
Kenties olenkin.
Se ei yllättäisi minua.
Tapaamme varmaankin uudelleen.
Takuulla.
Silloin näemme, oletko elossa, -
vai kuollut.
Eikö olisi parasta tapattaa mies?
Viime kerrasta onkin aikaa.
Kauan.
Mitä olet tehnyt kaikki nämä vuodet?
Tappanut kerettiläisiä, -
ja kirjoittanut runoja.
Ovatko runot lukemisen arvoisia?
Ei, tuskinpa vain.
Mutta se oli ainoa keino ajatella sinua.
Huomaan, että tiedät yhä, kuinka naisille puhutaan.
Luulin, etten näkisi sinua enää koskaan.
Sinun kerrotaan olevan yhä sen kapteenin mukana.
Tietysti.
Minulla on suunnitelmia sinua varten, Íñigo.
Ongelmana on suunnitelmani sinua varten.
Teodoro, olet lähdössä. Rakastan sinua.
- Lähden julmuutenne takia. - Mitä minä tekisin?
- Itkettekö? - En.
- Silmässäni on jotain. - Onko se rakkautta?
Sitä sen täytyy olla. Mutta se on jo lähtenyt.
Minä lähden, mutta sieluni ei.
En ole tehnyt väärin -
rakastaessani sinua. Kauneutesi käskee sieluani.
- Käske minua! - Mikä surun päivä!
Minä lähden, mutta sieluni jää.
- Itketkö sinä? - En, silmässäni on vain jotain.
- Itkuni sai sinut itkemään. - Niin sen täytyy olla.
Panin arkkuun lapsellisia tavaroita.
Minun oli pakko. Jos avaat sen, -
pidä niitä sotasaaliina.
"Diana pani ne sinne -
kyyneleet silmissään."
- Piditkö näytelmästä? - Olit upea.
Oletko nähnyt kuninkaan lahjan minulle?
- Hän odottaa vastalahjaa. - Älä puhu noin kuninkaastasi.
Niin, hän on kuninkaani.
On monenlaisia kuninkaita, ja tämän täytyy hallita.
- He tappavat sinut vielä, rakkaani. - Ehkä.
Mieheni tekee kuolemaa.
- Olen pahoillani. - Niin. Ikävää.
Minun täytyy mennä uudelleen naimisiin.
En pidä yksinasumisesta.
Ajattelin, -
että koska olet ensimmäinen tuntemani mies...
Maria, olen rutiköyhä.
Minä huolehdin rahasta, ja sinä muusta.
Entä -
ihailijasi?
Diego, olen vanheneva näyttelijätär.
Espanja on täynnä paikkaani haluavia nuoria tyttöjä.
Tarvitsen ystäviä, jotka suojelevat minua.
Jos avioituisimme, tappaisin ensimmäisen sinua lähestyvän miehen.
Päätyisin hirsipuuhun, ja sinusta tulisi taas leski.
Älä ole vanhanaikainen.
Ja miksi välittäisit?
Et rakasta minua.
Mistä tiedät?
Tehkää tietä!
"Täten tänä päivänä tuomio luetaan vangille, -
ja huomenna hänet viedään muulilla -
San Franciscon torille, -
minne pystytetään hirsipuut, -
ja siellä hänet hirtetään, kunnes hän kuolee.
Oikeus tapahtukoon."
Allekirjoitus kuninkaaltamme.
Tarvitsetteko jotain?
Neuvojanne.
Tarvitsen miehiä työhön. Urheita ja tahdikkaita.
Täällä heitä on. Voitte luottaa jokaiseen.
Monet heistä tosin kärsivät pitkää tuomiota.
Saan heidät vapautettua, -
mutten teitä. Olen pahoillani.
Sääli.
Kuolema on vain muodollisuus.
Minulla on tekemistä. Nähdään rannalla.
- En ole tulossa. - Mikset?
Inkvisiittorit ovat perässäni.
He ovat jo pidättäneet isäni ja veljeni.
En kestä kidutusta.
Heillä ei ole todisteita sinua vastaan.
Olit sotilas ja syytön.
Luis Pereira, pidätän teidät Inkvisition nimessä.
Jumalan tahto on käynyt toteen.
Jumala ei liity tähän mitenkään.
Ei mitenkään.
- Olet myöhässä. - Oli tekemistä.
Verenkö kanssa?
Mitä halusit kertoa minulle?
Näytät kiireiseltä.
- Ehkä seurani ei miellytä. - Ei, minulla on asioita hoidettavana.
Sinun pitäisi tietää, että sinulla on sopimattomia ystäviä.
Ystäviä, jotka ovat ystävieni vihollisia.
Kapteeni Alatriste -
on minun asiani.
Vain minun.
Jää luokseni.
En voi.
Et saa mennä siihen tapaamiseen.
Enkö? Miksen?
Koska en voi mennä naimisiin ruumiin kanssa.
Tämä ryhmä menee ensin perään.
Ketkä ovat johtajia?
Sebastian menee keulaan, minä taakse.
- Sopii. - Mukava kuulla.
Vankeja ei oteta.
Ryöstelyä ei sallita.
Kukaan ei missään tapauksessa mene ruumaan.
Onnea.
Tämä on ansa!
Suojautukaa!
Paska!
Olen myöhässä. Anteeksi.
Olemme typeryksiä, Diego.
Hyvä luoja.
Diego.
Ei onnistu.
Mitä mieltä olet?
Ei.
- Sääli. - Niin on.
Minun täytyi yrittää.
- Tiedäthän sen? - Tiedän.
Kaikki rakastamme kerran tai useammin.
Sitten jonain päivänä se loppuu. Siinä se.
Noin yksinkertaisestiko?
Noin hankalasti.
Hän on uskollinen omilleen.
- Niin minäkin. - Todellako?
Kerro minulle.
Angélica de Alquézar on minun asiani.
Hyvä on.
Istu.
He eivät salli sitä, vaikka hän haluaisikin.
- Hänellä on velvollisuutensa. - Mitä tuolla tarkoitit?
Että minullakin on omani?
Luoja! On olemassa säännöt.
Mitkä säännöt? Kapteenille, joka ei ole kapteeni?
Palkkamurhaajalleko, joka tappaa vaikka ystäviään?
Oletan, että tapaamme Madridissa.
Siinähän on kapteeni Alatriste.
Näen hyväntekeväisyytenne ulottuneen jo sairaiden tapaamiseen.
Olen hyvä katolilainen.
Oletteko tullut tappamaan minut?
Vai odotatteko viimeisten seikkailujenne seurauksien palaavan kummittelemaan?
Teidän ei tarvitse kertoa mitään.
Tiedän hyvin, kuka on kaiken takana.
Hoidetaan tämä.
Arvostaisin todella, jos yrittäisitte tavoitella pistoolianne tai miekkaanne.
- Älkää unta nähkö. - Ettekö pääse ylös sängystä?
Antakaa palaa, kapteeni.
Kuulostatte ihan St. Claren nunnalta.
Älkää antako omatuntonne vaivata.
Olette oikeassa.
Sanokaa rukouksenne.
En koskaan tuhlaa aikaani moiseen hölynpölyyn.
Ammu.
Hyvää päivän jatkoa.
Hänen Majesteettinsa haluaa teidän saavan tämän ketjun.
Täytyykö minun odottaa koko päivä?
Miksi olet pukeutunut mieheksi? Se on kiellettyä.
Haluaisitko minun kulkevan illalla hameessa?
Oletko yhä katkera minulle?
Olen saattanut pelastaa henkesi.
Sillä aikaako, kun petin läheiseni?
Menetin myös läheisen. Olemme tasoissa.
Se ei ole sama asia, Angélica.
Ei.
Olen varma, ettet pyytänyt minua tänne vain toruaksesi.
Sanoit silloin...
Tiedän, mitä sanoin. Ja olen edelleen samaa mieltä.
Olet varmasti samaa mieltä, ettei siitä tule helppoa.
Tiedän.
Tiedät minun olevan kuningattaren hovinainen, ja hänen pitävän minusta.
- Mitä tarkoitat? - Kaartissa on vänrikin virka auki...
Liityn kaartiin sitten, kun olen ansainnut paikkani siellä, -
mutta vielä ei ole sen aika.
Minkä aika nyt on?
Nyt on aika olla vapaa, Angélica.
Olemme molemmat vapaita velvollisuuksistamme.
On eräs paikka, jonne voimme karata.
Huomenna galeoni lähtee Napoliin.
- Se ottaa matkustajia mukaansa. - Älä tee sitä. En voi tehdä sitä.
Olen puhunut kuningattaren kanssa, ja hän lupasi viran sinulle.
- Parissa vuodessa voit päästä kapteeniksi. - Meidän ei tarvitsisi piilotella enää.
- Napoliinko? - Niin.
Yhdessä.
Íñigo, sinun täytyy ottaa vastaan se vänrikin virka.
Ei.
Sitten meillä ei ole mitään puhuttavaa.
Tästä hetkestä eteenpäin olet kuollut minulle.
Jumala! On kylmä kuin luterilainen.
Niin on. Se jäädyttää sielun.
Katso mihin olemme tulleet, kapteeni. Nykyään köyhä slummi, ennen maailman keskus.
Kiroan päivän, jolloin aloin palvella Olivaresia, -
tyrannia ja juutalaisten jälkeläistä, joka nyt tuhoaa Espanjan.
- Rauhoittukaa. - Käskettekö minua rauhoittumaan?
Ettekö ole kuullut uutisia Ranskan rintamalta?
Sillä välin, kun kardinaali Richelieu yllyttää kuningastaan johtamaan joukkojaan, -
Olivares on tehnyt joukoistamme naurunalaisia.
Samalla, kun ryöstää köyhiltä ja nöyryyttää siniverisiämme.
Älkää viitsikö, herra Francisco.
Joukkomme tarvitsevat rahaa, ei kuningasta.
Niitä rahoja, mitä "nöyryytetyt" siniverisemme käyttävät juhliinsa.
Köyhistä puheen ollen, mitä voisin sanoa?
Espanjassa köyhyys on aina ollut läsnä, -
olkoon johdossa herttua tai itse Neitsyt Maria.
Puolusteletteko siis Olivaresia?
Älkää viitsikö, herra Francisco.
Olemme tunteneet toisemme liian kauan tällaiseen.
Se on totta. Pahoitteluni, kapteeni.
Tiedätte, etten tarkoittanut sitä.
Tiedän kyllä.
Tarttukaa käsivarteeni, polku on liukas.
- Oletteko kuullut Íñigosta? - Olen, -
muttette pidä kuulemastani.
Tämä on hyvin arvokas esine.
Puhdasta itäintialaista kultaa.
- Olkaa huoleti, en varastanut sitä. - Uskon, mutta silti...
En halua, että ostatte sen. Vaihtakaa se kaulakoruun.
Voisitte vaihtaa tämän ketjun useaan kaulakoruun.
Ehkä, mutta tarvitsen vain yhden.
- Häviätte vaihtokaupassa. - Se on minun murheeni.
- Meneekö kaulakoru naiselle? - Menee.
Naisen täytyy olla todella kaunis.
- Olenko oikeassa? - Olette.
Hyvä. Se helpottaa asiaa.
En haluaisi pettää luottamustanne, mutta olenko väärässä olettaessani teidän -
toivovan tämän kaulakorun avulla tulevaisuutta -
- tämän ihanan naisen kanssa? - Ette.
Ette ole väärässä.
Sitten ainoastaan tämä kelpaa.
Huomenta, Diego.
Voimmeko puhua?
Voimme.
- Minun käskettiin varoittaa sinua. - Tässä olen.
Sinun täytyy vaihtaa tammaa, Diego. Satula on varattu.
- Kenelle? - En voi kertoa.
- Kysyin kenelle! - En voi kertoa, Diego.
- En suosittele jatkamaan tästä eteenpäin. - Sanoo kuka?
Eräs, joka voi.
En voi väitellä kanssanne, Teidän Ylhäisyytenne. Päästäkää minut läpi.
- Hän ei voi, eikä halua tavata. - Sen asian aion varmistaa.
Pilaisitko elämäsi näyttelijättären takia?
Hänen ammatillaan ei ole merkitystä.
Sinun pitää tappaa minut ensin.
Siirtykää pois tieltäni, tai teen sen.
Alba, Varela, Sessa ja herra Fadrique ovat nyt häntä vastaan.
Jopa Guadalmedina on ottanut etäisyyttä.
Olivaresin aika on tullut. Hänen päivänsä ovat luetut.
Sinun on pysyteltävä erossa hovin salaliitoista.
Lahjoita 100 000 dukaattia Ranskaa vastaan käytävään sotaan.
Se tyydyttää kuningasta ja rauhoittaa tyrannia, -
joka on varmasti tähän mennessä kuullut tekemisistäsi.
Varovaisuus on nyt paras menettelytapa.
Herttua voisi murskata meidät, -
eikä kukaan panisi tikkua ristiin meidän auttamiseksemme.
Ei edes kuningatar.
Et ole aatelinen.
Mutta sinusta tulee pian. Kuten lapsistasi ja lasten lapsistasi.
Kuningatar toivoo sinun naivan kreivi Guadalmedinan.
Íñigo, minulla on vakavaa asiaa.
Kuningatar ja enoni haluavat minun naivan Guadalmedinan kreivin.
Sydämeni on yksin sinun.
Jos haluat edelleen meidän pakenevan Napoliin, tule talolleni tänä iltana.
Palvelijani tuo sinut luokseni. Ilmeisesti, huolimatta sanomisistani, -
et ole kuollut minulle.
Íñigo, minua pelottaa.
Jos emme pakene nyt, kaikki menee pieleen.
Menemme paikkaan, josta he eivät ikinä löydä meitä.
Paikkaan, jossa emme ole mitään, -
emmekä ketään.
Vain sinä ja minä.
Eläisimme synnissä.
Ei se ole syntiä, Angélica.
Ei ole koskaan ollutkaan.
He ovat synti.
Hän on vain nainen, kapteeni.
En tee tätä hänen vaan itseni vuoksi.
- Kuningas on kuningas... - Kuningas on kusipää.
Teidän täytyy lähteä Madridista.
Kuninkaat ovat kostonhimoisia, minä kyllä tiedän.
Guadalmedina on aatelinen, ja olette astunut sotapolulle häntä vastaan...
Huomenna esitän anteeksipyyntöni. Toivon, että hän hyväksyy sen.
Vaikka hän tekisikin niin, teidän täytyy lähteä Madridista.
Ja teidän myös.
Huhuja on liikkeellä.
Kyllä, ne ovat totta.
Olen viime aikoina kirjoittanut säkeitä, jotka voivat monimutkaistaa asioita.
Olen liian vanha piilottelemaan, varsinkin siltä...
Onnea, kapteeni.
Teille myös.
Diego, olen harvasanainen mies.
- Tiedän. - Menen kotiin.
Säästöilläni haluan ostaa hieman maata ja etsiä vaimon.
- Tule mukaani, jos haluat. - Siinä oli enemmän kuin muutama sana.
"Katolilainen, pyhä ja kuninkaallinen Majesteetti, -
Jumalan sijainen maan päällä.
Yksinkertainen, köyhä, rehellinen vanha mies -
anoo ja nääntyy hiljaisessa nöyryydessä edessänne.
Minun täytyy kertoa ja rukoilla taivasta, -
että hartain tavoitteeni on vain palkkio.
Teidän jalo ja urhea lähettiläänne, -
jonka ainoa toive on, että saatte hallita.
Teidän Majesteettinne.
Ylistetty Filip IV, maailmankuulu, -
avatkaa jalomielinen sydämenne ja antakaa meille perijä.
Häneltä, joka ei koskaan väsy viemään leipää köyhiltä, -
joka aliarvostaa rahaamme, joka myy valtakunnan ja möisi itse Jumalankin.
Vapauttakaa meidät, Teidän Majesteettinne, kaikesta pahasta.
Aamen."
"Mutta sinusta tulee Espanjan aatelinen, -
ja lapsistasi -
ja lasten lapsistasi.
Lapsistasi -
ja lasten lapsistasi."
Diego.
Herra Francisco pidätettiin viime yönä.
Hänet vietiin San Marcosin vankilaan.
Sitten kaikki on ohi.
Meidän olisi pitänyt pitää se kulta itsellämme.
- Ehkä. - Oletan teidän herrasmiesten -
tuntevan uhkapelin säännöt.
Ei ole tarpeen sanoa, että hinta velan maksamattajättämisestä on kuolema.
Tilanne on tämä:
Herra Balboa on velkaa 200 dukaattia ja sanoo, ettei pysty maksamaan.
Hän myös sanoo, ettei välitä, jos tapamme hänet.
Olen kuitenkin kuullut teidän välittävän hänen kuolemastaan.
- Pitää paikkansa. - Siinä tapauksessa kaikki voittavat.
Herra Balboa, omasta näkökannastaan huolimatta, -
saa pitää henkensä, -
ja me saamme rahamme takaisin, jos maksatte velan.
Onko se mahdollista?
On.
Emme ole jalokiviasiantuntijoita.
Hyväksymme vain rahaa.
Kuten nämä?
Sebastian...
Mitä?
Diego, olen sinulle selityksen velkaa.
Tavataan Las Minillasin luostarissa.
Olet pidätetty, Diego!
Riisukaa hänet aseista.
Antaudu tai tapan sinut.
Yksi kysymys, Martin.
Kenen luona leskesi nyt lohduttaa itseään?
Mitä?
Tuhkamuna!
- Martin... - Todella hienoa nähdä teidän tappelevan, kapteeni.
Siitä on aikaa. Olen kaivannut teitä.
Aivan, ja huoraa, josta synnyitte.
Niin katoaa mainen kunnia.
Hauskuus loppui.
Diego.
Oletko elossa?
Luulen niin.
Älä yski, senkin paskiainen, -
tai vuodat kuiviin.
Ethän tarkoittanut sitä?
- Mitä? - Sitä, mitä sanoit.
- Sitä, että olisin tuhkamuna. - En tietenkään.
Sanoin sen ärsyttääkseen. Tiedäthän minut.
Aina samanlainen...
Helvetti!
Minä kuolen.
Martin.
Oletko koskaan pysähtynyt ajattelemaan, -
että päädymme aina tappamaan toisiamme?
Paska elämä.
Diego, he pakottivat minut tähän.
He pakottivat minut.
- Olen odottanut sinua, poika. - Mennään.
Hetki vielä.
Olisitko niin ystävällinen?
Tuletko takaisin illalliselle?
En tiedä.
Tiedättehän, ettei kuoleman jälkeen ole mitään?
Tiedän.
Se onkin ongelma.
Voitte kuvitella, etteivät palvelukseni kuninkaalle olleet ilmaisia.
Ylhäisyys, kaikki tietävät teidän syvästä omistautumisestanne -
monarkiamme maineen ylläpitämiseksi -
ja todellisen uskon puolustamiseksi. Olen siis päättänyt, -
että veljentyttäreni myötäjäisten pitää olla yhtäläiset jalomielisyytenne kanssa.
Kuten huomaatte, Teidän Ylhäisyytenne, -
olen liittänyt mukaan Tascon hopeakaivokset, Aragonin maat...
Ylhäisyytenne, mitä tulee kapteeni Alatristeen...
Ylhäisyytenne...
Ei.
En halua hänen kuolevan.
Jos sallitte, Ylhäisyytenne, minulla on ajatus.
"Espanja vangitsi ja tappoi hänet, joka orjuutti onnen.
He surivat hänen menestystään, yksi kerrallaan, vieraat kansat omamme kanssa.
Hänen hautansa, sotaretket Flanderissa -
ja hänen hautakirjoituksensa, verenpunainen kuu.
Ja hänen hautakirjoituksensa, verenpunainen kuu."
Sanotaan, että San Marcosin vankila on kylmin koko Espanjassa.
Niin.
- Muistatteko minut? - Muistan.
Herra Malatesta sanoi, että jos hän kuolee ensin, minun tulisi antaa tämä teille.
Hän sanoi myös, että voitte halutessanne pitää minutkin.
Kiitos.
Se ei ole tarpeen.
Kuten haluatte.
Oli mukava jälleen nähdä teitä molempia.
Teitä myös.
MADRIDIN KUPPASAIRAALA
Diego, mitä teet täällä?
Halusin nähdä sinut.
Minun olisi pitänyt naida sinut.
- Mitä oikein tapahtuu? - Hänet on pidätetty kuninkaan nimissä.
- Mistä häntä syytetään? - Vakoilusta Ranskan hyväksi.
Ette voi tulla tänne. Hänen Ylhäisyytensä on Italiassa.
Tulin tapaamaan kreivitärtä.
- Miksi tulitte tänne? - Tulin pyytämään palvelusta.
Haluan teidän antavan tämän kirjeen herttua Olivaresille.
Yritin viedä sen itse, mutten päässyt palatsiin sisälle.
Siinä on kyse Íñigosta.
Hän on ollut laivoilla vuoden.
Kiitos, Teidän Ylhäisyytenne.
Älkää kutsuko minua siksi.
Vihaan sitä.
Íñigo kutsui minua aina Angélicaksi.
Älkää itkekö, rouva.
Ylhäisyytenne, älkää itkekö.
Íñigo on vahva.
Hän selviää.
Minun täytyy itkeä, kapteeni.
Petos on tahra, joka ei koskaan vanhene.
Juudas hirtti itsensä, mutten ole niin rohkea.
Siksi itken.
Toimitan kirjeen herttualle.
Espanjan kunnia ja maine ovat kadonneet, kapteeni.
Kaikkivaltias on hylännyt meidät.
- Ylhäisyys... - Ei ole muuta selitystä.
Kaikki on huonoa onnea.
Casale olisi pitänyt valloittaa, -
Torino pelastaa, Arras vapauttaa, jolloin katalonialaiset ja portugalilaiset -
eivät olisi koskaan kapinoineet kuningastaan vastaan.
Tämä on monarkian kaikkein aikojen huonoin vuosi, jonka olen nähnyt.
- Ylhäisyytenne, lähettämäni kirje... - Aivan.
Se kirje.
Luin sen, -
mutta todisteet ovat raskauttavat.
- Nuori mies oli Ranskan vakooja. - Ylhäisyytenne.
Toivoa ei ole menetetty.
Richelieu on sairas, hollantilaiset haluavat rauhaa.
- Jos kardinaali Infanten joukot... - Hän on sotilaanne orpopoika.
- Kasvatin hänet. - Olen sanonut jo kaiken, kapteeni.
Voitte mennä.
- "Kirje kardinaali Infantelle..." - Ylhäisyytenne.
"Arvoisa herra, -
- kirjeet Flanderista..." - Ylhäisyytenne!
Katsokaa minua silmiin.
Íñigo Balboa.
Kuningas on armahtanut sinut.
Mennään kotiin, poika.
ROCROI, MAALISKUU 1643
CARTAGENAN JALKAVÄKIRYKMENTTI KAHDEKSAN TUNNIN TAISTELUN JÄLKEEN
Tulta!
Tähdätkää!
Tulta!
Espanja!
Peitset!
Kirjoitatko vielä?
En enää.
Kirjoitustaito. Etkö koskaan unohda sitä?
En.
Sotilas.
- Herra. - Te olette?
Alatriste, Ylhäisyytenne.
Muistan.
Enkö palkinnut teidät kahdeksalla escudolla -
pelastaessanne vääpelin Nordlingenissa?
He alensivat sen neljään, Ylhäisyytenne.
Huonoa tuuria, sotilas.
Kyllä. Huonoa tuuria, Ylhäisyytenne.
Kapteeni Bragado!
Diego. Jos en pysty, jatka sinä.
Hyvät herrat.
Engien herttuan mielestä olette taistelleet urheasti.
Sen vuoksi -
hän tarjoaa teille kunniallista antautumista.
Voitte pitää lippunne, -
ja poistua kentältä muodostelmassa.
Miten vastaatte?
Kertokaa Engien herttualle, että arvostamme hänen sanojaan, -
mutta tämä on espanjalainen rykmentti.
Diego.
Tässä on matkani pää.
Íñigo.
Kerro urotöistämme.
Veteraanit, etulinjaan!
Alokkaat, takalinjaan!
Hän ei ollut kunniallisin tai hurskain mies, mutta hän oli rohkea.
Hän nimensä oli Diego Alatriste, ja hän taisteli Flanderissa jalkaväkirykmentissä.
Tavatessani hänet, hän elätti itsensä Madridissa vastenmielisillä tehtävillä.
Neljän maravedin palkkamurhilla niiden puolesta, -
joilta puuttui hänen taitonsa ja rohkeutensa...